![fotky Darek Mouša](https://www.naseveru.net/wp-uploads/marek/2019/05/dsc9270.jpg)
V roce 2016 vyšla kniha I can’t get no (českolipská satisfakce). Článek o křtu knihy končí větou: Projekt pokračuje, když všechno dobře dopadne, dočkáme se brzy i filmu, který mapuje další, novější historii bigbeatu na českolipsku v době, kdy už k fotkám přibyly další možnosti záznamu. No, a sotva jsme se párkrát vyspali (a tvůrci filmu nevyspali) film je na světě. Má za sebou první předpremierový večer v kině Crystal s jednou úplně vyprodanou a jednou přidanou projekcí a protože už je pondělí (projekce byly v sobotu 11/5/2019) existuje jistá naděje, že všichni zůstali na živu a teď už jsou pěkně v práci a říkají si: je to vůbec pravda?
Sedmdesáti minutový dokument, sestřih dochovaných videozáznamů se spoustou dotáček a promluv očitých svědků si jako klíč k vyprávění zvolil (nepřehlédnutelnou) postavu Boba Suchého, frontmana kapel Řemdih a SI(čka)a pokouší se zrekonstruovat výsek přelomové doby, která přišla na začátku devadesátých let minulého století, doby, která byla divoká všemi směry a která ještě pořád, jako závoj, halí i naši dnešní realitu.
Neumím, po první projekci před domácím publikem, odhadnout, jak bude film Severní vítr fungovat jinde, ale jsem si jistej, že podobné příběhy bychom našli v celé republice, která po pádu komunismu pookřála, zároveň ale také zešílela porcí nově nabyté svobody. Svobody, kterou je unést stejně těžké jako žít v koncentráku. Kdo by to byl řekl.
Třicet let (třicet! let!), které utekly od chvíle, kdy film začíná je doba dlouhá, přesto se ostýchám říci, jaké to vlastně všechno bylo a jaký to mělo smysl. Myslím, že je to proto, že těm posledním třiceti rokům předcházelo celé šílené dvacáté století, ve kterém byl přirozený vývoj rozvrácen. Nejprve německou a potom ruskou okupací, která stihla vykořenit tradice i lidi a že jsme zatím nenašli model, ve kterém bychom se naučili existovat a žít.
V tomhle kontextu doceníme film Severní vítr až časem, rozhodně je to jedinečný pokus historii alespoň částečně vymezit a vykolíkovat, uvědomit si kdo jsme a kam to, sakra, vlastně jdeme.
O tom jak film vznikal se dozvíte s rozhovoru s jedním z jeho tvůrců a důležitým hybatelem Rudou Živcem (tady->), další předpremiery se dočkají ještě Doksy a Nový Bor.
O tom, jestli se film dostane na nějaké festivaly případně do distribuce se zatím jedná. A my vás o tom budeme informovat.